![](/uploads/posts/2024-04/thumbs/1714380625_93419744_254255315944022_4021367790366621696_n.jpg)
Людмила
ДОБРОВОЛЬСЬКА
* * *
Петля за петлею
снується у вправних руках,
Нанизують дротики
швидко і впевнено нитку…
І так же снується порою
в тривожних думках
Питання про те,
що минув уже полудень віку…
Та вузлики часом
нам доля заплутує так:
Порою зіб’ються узори,
прості і легенькі –
І як тоді бути?
Не знаєм, який вибрать шлях,
Єдина надія –
на поміч Господньої Неньки…
Пречистая Діва
дарує нам ласку й тепло,
Підтримує в кожну
важку і тривожну хвилину,
А наше завдання –
нести людям світло й добро,
Як вчить нас Господь:
безкорисливо і безупинно.
_________________________
© Людмила Добровольська
_______________________________________________________________
© Международная поэтическая группа «Новый КОВЧЕГ»
https://www.facebook.com/groups/230612820680485/
![](/uploads/posts/2024-04/thumbs/1714380667_stihi-tetrad.png)
Посетители, находящиеся в группе Гости, не могут оставлять комментарии к данной публикации.