![](/uploads/posts/2023-03/thumbs/1679155581_335411176_542654207855803_1250932177335857102_n.jpg)
Наталія
КУЗЬМІЧОВА
Сповідь графомана
(жарт)
Що за «кіпіш» на Парнасі?
Що за шум і що за гам?
Ми до віршів нині ласі,
Хай знайдуть там місце й нам.
Як би так, щоб аж злетіти
На отой Парнас крутий?
Головне ж – пером водити,
Знай пиши собі й радій.
Ось і рими: мама-рама,
Осінь-просинь, рік-торік.
Сій знайомими словами,
Посівати змалку звик.
Знаки всі я добре знаю.
Та навіщо ця дурня?
Сотню віршів наскладаю
Без мороки за пів дня.
Кличе Муза борщ варити...
Що за жарти? А Парнас?
Тут вже віршів ніде діти,
А вона з борщем до вас!
І Пегас на борщ приперся,
Б'є копитом і ірже.
Ніби злодій в душу вдерся,
Не витримую я вже!
Все не так йому, гнідому,
Хижо крила розпустив.
Що задумав – невідомо...
Взяв всі вірші і спалив!
Ось тепер сиджу й мудрую,
Купа попелу й облом...
Знову віршів «намалюю»
Й дам по пиці тим обом!
Хай ті музи і пегаси
Не диктують що і як.
Доберусь я до Парнасу,
Бо писати я мастак.
____________________
© Наталія Кузьмічова
___________________________________________________________________
© Международная поэтическая группа «Новый КОВЧЕГ»
https://www.facebook.com/groups/230612820680485/
![](/uploads/posts/2023-03/1679155610_nk.png)
Посетители, находящиеся в группе Гости, не могут оставлять комментарии к данной публикации.